‫בפרקים הקודמים...‬
‫מה בכלל הקטע בינך ובין נולן הזה?‬
‫הוא הציל אותי. - מה נולן עשה כדי להציל אותך?‬
‫הוא רצח את ההורים שלי.‬
‫אנחנו זקוקים לרכבת הזאת.‬
‫לא במחיר הלוואה מרפובליקת ארץ.‬
‫אם רין אכן אחראית לרציחות, ‬
‫מוכרחים למצוא אותה לפני שעוד מישהו ייפגע.‬
‫אם אפזר את הפרומונים האלה, כולכם תמותו.‬
‫רין, אם הקן הזה ימשיך להתרחב, החרקים יהרגו את כל תושבי העיר.‬
‫את באמת רוצה שזה יקרה? - אני הולכת לכלא.‬
‫איך יכול להיות שזה הנתיב הנכון?‬
‫בוקר טוב, התנגדות. כאן אלק טאר מריידר-רדיו, ‬
‫משדר אליכם מראש הקשת.‬
‫לא אכפת לי אם אתם קאסטיתיאנים, איראתיאנים, בני אנוש, כל דבר.‬
‫המוזיקה הזאת בשבילכם.‬
‫זה עתה קיבלתי אישור מכ"ם‬
‫שלפיו קרון היבשה הגיע. אני מקווה שאקבל את הצימוקים שלי מפרזנו.‬
‫הוא עוצר לפרוק סחורה ולאסוף כמה נוסעים, ‬
‫ואז ימשיך לקאלקסיקו ולפוינט וסט.‬
‫אז אם יש לכם עסקים עם העולם הגדול והרע שבחוץ, ‬
‫כדאי שתזדרזו או שתצטרכו לחכות שבועיים נוספים.‬
‫נסיעה בטוחה, בת נשמתי.‬
‫כלבה משוגעת. - קלעת בול.‬
‫לאן האסירה נוסעת?‬
‫מחליפה כלי רכב ביומה ועולה להסעה לכלא וגאס.‬
‫תוודא שהיא קשורה היטב.‬
‫אני לא רוצה צרות.‬
‫אל תדאג, שומר החוק בעצמו ילווה אותה.‬
‫בסדר. - קדימה.‬
‫חלוקת הדואר היא אירוע רציני כאן.‬
‫זה ישתנה כשקו הרכבת שלנו ייפתח.‬
‫זכור שאתה נושא את התקוות ואת כספי המסים‬
‫של כל התושבים שמממנים את זה.‬
‫אם כך כדאי שאשמור על המזוודה היטב עד שנגיע לקאלקסיקו.‬
‫העיר הזאת גדולה יותר ממה שזכרתי.‬
‫שטאקו. זו אולפין טנטי.‬
‫שגרירה של הרפובליקה. אני מתחמקת ממנה כבר שבועות.‬
‫אמנדה רוזווטר, שובבה אחת.‬
‫את לא מגיבה למכתבים שלי.‬
‫אני לא מתחמקת מהם. אני פשוט לא מעוניינת בהצעה שלך.‬
‫אלה הבעלים שלי, קספר וזיגי.‬
‫הם מארחים לי לחברה כשאני מטפלת בענייני הרפובליקה בקאלקס.‬
‫בחורים, זו אמנדה. היא שימשה פעם עוזרת במטה הרפובליקה.‬
‫למה לעזוב את ניו יורק ולעבור כאן?‬
‫הכבישים הרוסים, כלי הרכב עלובים, יש שודדים.‬
‫הבעלים שלך מקסימים.‬
‫הייתי שתויה.‬
‫אני רואה שאנחנו חולקות קרון יבשה.‬
‫הזדמנות מושלמת לשכנע אותך ביתרונות שיתוף הפעולה איתנו.‬
‫אין צורך. גייסנו בעצמנו את הסקריפים הדרושים למימון המסילה.‬
‫זה בטח מה שיש לו במזוודה, נכון, אמנדה?‬
‫הקולקטיב הווטאני יגיע לביקור בסופו של דבר, ‬
‫וכשזה יקרה, תאמיני לי, הם לא יציעו תמריצים כספיים.‬
‫העולם מסוכן מאוד, אמנדה.‬
‫רפובליקת ארץ היא חברה בעלת ערך.‬
‫קרון היבשה יוצא בעוד 20 דקות.‬
‫עשרים דקות.‬
‫בחורים.‬
‫לנוסעים אסור להיכנס לתא הנהג.‬
‫אין לחסום את המעברים.‬
‫השנתיים יחלפו במהירות.‬
‫לכי לעזאזל.‬
‫טוב, לא ציפית לנשיקת פרידה, נכון?‬
‫בואי לכאן.‬
‫אני יכול לסמוך עלייך שתתנהגי יפה כשאני לא אהיה כאן?‬
‫סביר להניח שלא. - זאת הילדה שלי.‬
‫תודה. - תודה.‬
‫אוכל לשתות משהו...? - כן, בהמשך הרחוב מימין.‬
‫מה יש? מי הבחור הזה?‬
‫אף אחד. חשבתי שהוא מישהו שהכרתי פעם.‬
‫מעניין מה היא עשתה.‬
‫למה מאפשרים לה לנסוע איתנו?‬
‫אני אגיד משהו. באמת.‬
‫תגיד משהו. - סליחה, שומר חוק?‬
‫האסירה שלך. היא מסוכנת?‬
‫שמור מרחק ממנה, והכול יהיה בסדר.‬
‫היא מסריחה. אולי היא תשב למעלה? אולי תקשור אותה לגג או משהו כזה?‬
‫באמת, חברים. "כי הכול חטאו ומחוסרי כבוד אלוהים המה."‬
‫האיגרת אל הרומים ג', פסוק 23.‬
‫הכומר סאי פרסטון, כנסיית ההרמוניה.‬
‫משוטט ומפיץ את המילה הטובה.‬
‫אוכל לעניין אתכם בתנ"ך? חברו הטוב ביותר של הנוסע.‬
‫למען האמת, כומר, אני מעדיפה ויסקי, אבל תודה.‬
‫תקשיבו לזה. יש ביומה מסעדת ווטאנמקס.‬
‫אני מעדיף את הצלעות של פעם.‬
‫אולי נעשה את שני הדברים, בחורים?‬
‫כן. אני כבר מת לעשות את זה.‬
‫אני מוכרחה להודות‬
‫שהשניים האלה מצאו שיטת הישרדות מוצלחת.‬
‫כן, לדבוק באישה בעלת השפעה שמפנקת אותם ומגנה עליהם.‬
‫אתה לא אוהב פוליגמיה או סתם מתנגד לגברים בתפקידים כנועים?‬
‫לא, אני מבין את הפיתוי.‬
‫שני זוגות ידיים, שני פיות, שני...‬
‫קלטתי את התמונה.‬
‫אני רק חושב שקשה מספיק‬
‫לנהל יחסים עם אדם אחד.‬
‫האמת שחשבתי על זה. אני מתכוונת לנישואים קבוצתיים.‬
‫ברצינות?‬
‫כן. הם נראים מעשיים בעולם שלנו.‬
‫בכל אחד מאיתנו יש תכונות שונות.‬
‫ריבוי בעלים עשוי לאפשר לי להיות כל מי שאני יכולה להיות.‬
‫בכל אופן, אני לא מאמינה בפנטזיה הזאת על אהבת אמת אחת ויחידה.‬
‫מה?‬
‫כלום. סתם תחושה שיש לי לגבייך.‬
‫בבקשה, ספר לי.‬
‫בסדר.‬
‫אני חושב שהדיבורים האלה הם מסך עשן.‬
‫אני חושב שאת לא מאמינה באהבה‬
‫מפני שהיית מאוהבת בעבר ונכווית.‬
‫היי, חתיך. מתי הגעת לעיר?‬
‫זה עתה ירדתי מקרון היבשה שהגיע מסידרס.‬
‫הנסיעה הייתה נעימה?‬
‫גמרה לי את הגב.‬
‫אולי תעלה למעלה לעיסוי בשמנים חמים?‬
‫אני ארפא את מכאוביך ואלמד אותך כמה דברים חדשים.‬
‫תודה על ההצעה, גברת צעירה, אבל אני נשוי.‬
‫נשוי באושר.‬
‫מה שמה של הגברת בת המזל?‬
‫גאיה.‬
‫היא גרה בניו יורק עם הבת שלנו דאימה.‬
‫אני לא רואה אותה מספיק כי אני נוסע הרבה בענייני עבודה.‬
‫נדמה שבכל פעם שאנחנו נפגשים, היא גבוהה בכמה ס"מ נוספים.‬
‫אני מרגיש שאני מפספס את הילדות שלה.‬
‫מסכן שלי.‬
‫בוא למעלה ואשפר את הרגשתך.‬
‫תודה, אבל אני חושב שהגיע הזמן שאלך.‬
‫אני יכול לעזור לך?‬
‫הצילו!‬
‫שלום, דאיגו.‬
‫חתך לא נעים.‬
‫תישאר לך צלקת.‬
‫שמי תשו זאז'ינו.‬
‫שמי תשו זאז'ינו. אני לא יודע מי את חושבת שאני!‬
‫אתה משקר, דאיגו. אני יודעת שזה אתה.‬
‫אני זוכרת את הריח שלך. לעולם לא אשכח אותו.‬
‫כמו חזיר בחרא.‬
‫אתה עינית אותי. ואתה תודה בזה.‬
‫זה מטורף. בחיים לא ראיתי אותך קודם.‬
‫תסביר לי למה עשית את מה שעשית‬
‫או שתמות כאן.‬
‫אני לא יודע מה עובר לך בראש, אבל אני יודע מה עומד לעבור בו.‬
‫שומר חוק חלאה!‬
‫שבי.‬
‫איפה זה?‬
‫אל תאלצי אותי לבצע עלייך חיפוש לעיני כל האנשים האלה.‬
‫איפה זה?‬
‫החבישה.‬
‫תחזיקו חזק!‬
‫יוגארטי! יוגארטי!‬
‫נולן?‬
‫מישהו מגיע.‬
‫חוטפים אותנו.‬
‫הפיצוץ הגיע מתוך תא הנהג.‬
‫אף אחד לא נכנס לשם מאז שיצאנו לדרך. האדם היחיד שם...‬
‫תניח לאקדח ותתרחק ממנו, שומר חוק.‬
‫אני בסך הכול סוחר.‬
‫אני קונה ומוכר אבני חן. עתיקות.‬
‫את זה קניתי בשוק פתוח.‬
‫אני אוהב את הסמל. הוא... ייחודי.‬
‫אין לי מושג מה המשמעות שלו.‬
‫אתה אמור לדעת.‬
‫אתה לימדת אותי עליו.‬
‫האם הטורפת, בעלת הרחם והקבר.‬
‫אני בסך הכול סוחר תכשיטים. יש לי פגישה בשלוש וחצי‬
‫עם קאדמוס ריילי בעמקים.‬
‫אתה משקר!‬
‫אלוהים...‬
‫אני מצטער על מה שקרה לך, מה שזה לא היה.‬
‫איך אני יכול להודות במשהו שלא עשיתי?‬
‫חכי.‬
‫תשחררי אותי! בבקשה!‬
‫צדקת. חתיכת שלל.‬
‫זאת לא הסיבה היחידה שבגללה באנו, נכון, שגרירה?‬
‫המקור שהוביל אותנו למזוודה דיווח שגם את טחונה בכסף.‬
‫כדאי לך להשיג מקור טוב יותר.‬
‫לאש, מי משני הבחורים היפים האלה השגרירה מעדיפה לדעתך?‬
‫אותו, ללא כל ספק.‬
‫קספר! - לא, לא, לא!‬
‫לא. לא, לא!‬
‫בבקשה, לא! אל תירה! בבקשה!‬
‫טנטי, תעצרי אותו! - בסדר, בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫זה שבב-סקריפ.‬
‫תוציאי אותו אליי.‬
‫כל בנק של הרפובליקה ישלם את ערכו במזומנים, בסדר?‬
‫קספר נשא אותו על גופו בלי לדעת עליו?‬
‫הוא מת בגלל הכסף שלך?‬
‫כלבה תאבת בצע! אני נשבע באלוהים!‬
‫יש סל אחד ותנור חימום אחד.‬
‫אני צריך להתרוקן. - תרגיש חופשי.‬
‫מה יש לך שם?‬
‫מה אתה עושה כאן? - איריסה.‬
‫היא מחזיקה אותי כאסיר! - מי זה?‬
‫מה קורה כאן? - לא עניינך. עוף מפה!‬
‫הצילו! הצילו! היא מטורפת!‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫צריך לתקן את הקרון במוסך.‬
‫הקרון הבא יעבור כאן רק בעוד 11 יום.‬
‫בלי מים, לא נשרוד יותר משלושה ימים.‬
‫פחות בחום כזה.‬
‫היי, שומר חוק!‬
‫אני יודע שאתה שומע אותי!‬
‫תן לנו את הסקריפים וניפרד כידידים.‬
‫השגרירה תסבול זמן רב לפני שנהרוג אותה...‬
‫אלא אם כן תנהג בחוכמה.‬
‫הוא מציע את טנטי כפיתיון.‬
‫הוא ממהר לסיים את העניין הזה.‬
‫אנחנו לא יכולים להניח לה למות שם.‬
‫אתה שיושב שם, דבר.‬
‫היא מבלבלת ביני לבין מישהו אחר.‬
‫אתה שומר חוק. תשכנע אותה.‬
‫שתוק. אתה הוא, וזו עובדה.‬
‫אני רוצה לדעת למה לפני שאהרוג אותך. - תהרגי אותו?‬
‫אתה יכול למות בקלות או בייסורים. תתוודה.‬
‫איריסה, מה את עושה? זה מטורף.‬
‫הוא אמר להורים שלי שהבת שלהם מיוחדת, ‬
‫שהיא צריכה להגשים את הייעוד שלה ושהוא צריך להכין אותה לקראתו.‬
‫אבל זה היה רק תירוץ לפגוע בי!‬
‫וההורים שלי עמדו מן הצד והביטו!‬
‫יש לי בת בעצמי, ‬
‫והמחשבה על כך שמישהו יסכים למסור את ילדו לעינויים היא...‬
‫אתה שקרן טוב.‬
‫זה גירה אותך?‬
‫הצרחות שלי עינגו אותך?‬
‫לא, כי אני לא האיש הזה!‬
‫אמרתי לך, בקלות או בייסורים?‬
‫איריסה, איך את יודעת שהוא האדם הנכון? - אני יודעת.‬
‫אני זוכרת את הריח שלו. את הסירחון שלו!‬
‫מה בנוגע לפנים שלו?‬
‫הוא עטה מסכה כשהוא עינה אותי, אבל מצאתי את זה בתיק שלו.‬
‫זה הסמל של כנסיית האידאקה שלו!‬
‫זהו? תכשיט זול והריח שלו?‬
‫והדבר הזה. העווית מתחת לעין שלו.‬
‫היא הייתה לך גם אז. הבחנתי בה.‬
‫חשבת שאשכח את זה?‬
‫עווית? היא רוצה להרוג אותי בגלל עווית?‬
‫איריסה, בחייך, את טובה יותר מזה!‬
‫אני יודעת מה ראיתי! - בסדר.‬
‫את יכולה להמשיך לדבר על העווית שלי, ‬
‫אבל בטח לא תוכלי להגיד עכשיו מה צבע העיניים שלי.‬
‫מה צבע העיניים שלו, איריסה?‬
‫כחול.‬
‫לא. לא.‬
‫רואה?‬
‫הן כתומות.‬
‫הן כתומות. - יש לו תעודת זהות.‬
‫נוכל לבדוק אם הוא עדיין...‬
‫לא!‬
‫אמנדה!‬
‫נולן!‬
‫תעזרו לי!‬
‫בבקשה! - הזאבים הולכים ומתקרבים.‬
‫לא נוכל לנטוש אותה שתמות. - היא מתה ברגע שפרסטון לקח אותה.‬
‫הוא משתמש בה כדי לפתות אתכם לצאת החוצה, ואז הוא יהרוג אותה‬
‫ואת כולכם.‬
‫דקרתי את פרסטון ברגל.‬
‫הוא מאבד דם. הוא זקוק לרופא.‬
‫זאת הסיבה לכל הדרמה הזאת.‬
‫כדי להפעיל עלינו לחץ.‬
‫אני אשחרר אותה. מישהו צריך לעשות את זה.‬
‫רק רגע.‬
‫ידעת להשתמש יפה באחד מאלה בזמן מתקפת הוולג'ים.‬
‫בסדר, פרסטון ייצא לפגוש אותי.‬
‫הקאסטי הגדול ההוא, ‬
‫הוא יתמקם שם איפה שהוא.‬
‫יש לו אקדח. הוא יהיה גבוה אבל קרוב.‬
‫התחלת לנבא עתידות?‬
‫זה מה שאני הייתי עושה אם הייתי מציב מארב למישהו.‬
‫ברגע שאסיח את דעתם, ‬
‫תתגנבי החוצה ותתמקמי.‬
‫כשתאתרי את הקאסטי ההוא, אל תפסיקי לירות.‬
‫אם הם יצליחו להרוג אותי, עדיין תוכלי להשתמש בכסף כדי לסחור.‬
‫הבנת? - כן.‬
‫חשבתי שאתה חכם יותר.‬
‫כנראה טעית.‬
‫אתה עושה את זה למענה.‬
‫שזה לא יעלה לך לראש.‬
‫פרסטון!‬
‫אל תירה. אני יוצא החוצה.‬
‫יש לך הרבה חוצפה לגשת הנה ככה, חבר.‬
‫ניקבת בי חור.‬
‫אבל כנראה לא במקום הנכון.‬
‫בפעם הבאה אני אכוון טוב יותר.‬
‫לא תהיה פעם נוספת.‬
‫בסדר.‬
‫ישירות לקרון, בסדר?‬
‫תודה.‬
‫מחווה אצילית.‬
‫אבל אתה בטח יודע שאני לא אאפשר לכם ללכת מכאן.‬
‫אמרת שניפרד כידידים אם אתן לך את הכסף.‬
‫ "אל תאמינו ברע, אל תבטחו באלוף."‬
‫מיכה ז', פסוק חמש.‬
‫מה זה צריך להיות?‬
‫ "בקשו ויינתן לכם." מתי ז', פסוק שבע.‬
‫מצחיק.‬
‫תוכל להגיד את זה לקדוש ברוך הוא כשתפגוש אותו.‬
‫אתה כנראה תפגוש אותו לפניי, ‬
‫אז אולי תטהר את עצמך?‬
‫תגיד לי מי ארגן את זה.‬
‫נתראה בגיהינום. - תגיד לי מי ארגן את זה!‬
‫זיגי ישן.‬
‫מצאת את רין? - לא.‬
‫אבל מצאתי את מפתחות הרכב, אז היא לא תצליח להתרחק.‬
‫והבחורים של פרסטון הביאו הרבה מים.‬
‫טנטי, לא יותר מדי. הם צריכים להספיק לנו עד שנחזור להתנגדות.‬
‫טוב, לא כולנו חוזרים לשם.‬
‫אתם נשארים כאן.‬
‫תוריד את האקדח. ואת החגורה.‬
‫קדימה.‬
‫ועכשיו תספרו לי איפה החבאתם את שאר הכסף.‬
‫את המקור שפרסטון דיבר עליו.‬
‫אתה צריך להודות שהתוכנית הייתה מבריקה למדי.‬
‫הוא גונב את הכסף, ואז אנחנו נפגשים ומתחלקים בו.‬
‫התנגדות לווה כסף מרפובליקת ארץ, ואני מקבלת קידום.‬
‫אם הייתם משתפים פעולה, הוא היה יוצא מזה בשלום.‬
‫אבל אני לא.‬
‫לא, מותק. אתה היית מת בכל מקרה.‬
‫אז עכשיו את תיקחי את הכסף ותטעני שאת הניצולה היחידה.‬
‫את באמת חושבת שהבוסים שלך יאמינו לזה?‬
‫למה לפקפק במתנה?‬
‫שניכם תמותו, התנגדות תישאר מרוששת, ‬
‫ולרפובליקת ארץ לא תהיה בעיה להיכנס ו...‬
‫איך ניסחת את זה, אמנדה? לייבש את העיר?‬
‫אל תיגע בו.‬
‫זה לא מאוחר מדי. נמצא אותם, אבל אם תיתני לו למות כאן, הוא ינצח.‬
‫אני רוצה צדק.‬
‫נשיג צדק, אני מבטיח.‬
‫אבל חייבים לקחת אותו ליוול כל עוד יש זמן.‬
‫בסדר.‬
‫לא.‬
‫פחדתי.‬
‫אבל מחשבתי צלולה בזכות הנחש.‬
‫כל מה שאמרת נכון.‬
‫במשך שנים ברחתי מהאמת, בדיוק כמוך.‬
‫חיפשתי מפלט במנהגי העולם הזה.‬
‫רעיה, ילדה...‬
‫בית.‬
‫אבל כל זה חסר חשיבות עכשיו‬
‫כי הראית לי שטעיתי.‬
‫לא הגעתי במקרה לעיר הזאת.‬
‫הגורל קבע שניפגש שוב.‬
‫למה עשית לי את כל הדברים האלה?‬
‫הנחשים?‬
‫לקשור אותי עד שמפרקי ידיי דיממו?‬
‫לא נהניתי מכל זה, אני נשבע.‬
‫המטרה הייתה לבחון אותך.‬
‫להכין אותך.‬
‫הנחש היה צריך לזרום בעורקייך‬
‫כדי שתאמצי את טבעך האמיתי.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫גייסתי את הורייך.‬
‫הם חצו את הגלקסיה, ואתה ניצלת אותם.‬
‫הם מסרו אותך ברצון.‬
‫את היחידה ששרדה.‬
‫כך ידעתי שאת האחת ושהנבואה מהכתובים הקדושים‬
‫התממשה.‬
‫את אלקטה, הנבחרת.‬
‫נבחרת למה?‬
‫מי אני? - המשמידה.‬
‫הבוראת. החושפת.‬
‫האם הטורפת, בעלת הרחם והקבר.‬
‫זה היה השלב האחרון במסע שלך.‬
‫נותר לך רק להרוג את המתפלל, ואז היית שלמה.‬
‫לא לזוז!‬
‫תעזבו את הילדה!‬
‫שלום. שמי נולן.‬
‫זה בסדר.‬
‫בואי לכאן.‬
‫טוב, תסתכלי עליי. אנחנו הולכים.‬
‫זהו זה.‬
‫ברחתי כמו פחדן.‬
‫נאחזתי בכל כוחי בחיי העלובים.‬
‫אבל אני כבר לא פוחד‬
‫כי קיבלנו הזדמנות לגאול את עצמנו.‬
‫את לא מבינה?‬
‫אני הקורבן שלך.‬
‫עליי לשלם בחיי למענך.‬
‫אני מבין את זה עכשיו.‬
‫תעשי את זה!‬
‫תיהפכי!‬
‫מה את עושה? לא!‬
‫תסיימי את זה. בבקשה!‬
‫מה את עושה? - מסיימת את זה.‬
‫היא הייתה ילדה, חתיכת שטאקו!‬
‫תפסיק! - למה?‬
‫כי זה מה שהוא רוצה.‬
‫בוא ניקח אותו ליוול.‬
‫אני לוקחת רובה ורכב אחד.‬
‫אם תעקבו אחריי, אהרוג אתכם.‬
‫למה עזרת לנו?‬
‫לכם יש החוקים שלכם. כאן בחוץ, יש לנו חוקים משלנו.‬
‫לא נוטשים אדם שסיכן את חייו למען אחרים.‬
‫אוכל לנסוע איתך עד העיר הבאה?‬
‫סתמתי את הפה כשהסתלקת, נכון?‬
‫אז...‬
‫תמשיך לסתום אותו. - בסדר.‬
‫אני לא אוהבת נוסעים פטפטנים.‬
‫בסדר.‬
‫חשבת פעם על ציד ראשים?‬
‫אני חושב שנהיה צוות מעולה.‬
‫שאצא בעקבות האיראתיאנית?‬
‫היא חופשייה. אחשיב אותה למי ששילמה את חובה.‬
‫את יכולה לעשות את זה? - עשיתי את זה כרגע, אז אפשר להניח שכן.‬
‫השאלה הגדולה היא מה נעשה בה.‬
‫זאת.‬
‫אני חושב שננקוט מהלך מתוך הספר של השגרירה עצמה.‬
‫נספר שהיא מתה כגיבורה כדי להגן על שני בעליה האהובים.‬
‫היא ראויה לזה.‬
‫אבל כמו שרין אמרה, יש לנו חוקים.‬
‫נחזיר אותה לעיר ונעמיד אותה לדין.‬
‫את תאהבי את כלא וגאס.‬
‫אל תפספסי מופע ב "קופה" .‬
‫קחי אותה מכאן.‬
‫איה!‬
‫אני לא מבין למה אנחנו נותנים לו ללכת.‬
‫הוא רצה ליצור משיח.‬
‫עכשיו הוא צריך לחזור לסחור באבנים.‬
‫זה העונש הכבד ביותר מבחינתו. חיים רגילים.‬
‫אני מתנצלת על האזיקים, שגרירה. מראית עין, את מבינה.‬
‫אני רוצה את כל המידע שיש במטה על אמנדה רוזווטר.‬
‫אני רוצה לדעת איפה היא נולדה, מי הם חבריה ובני משפחתה, ‬
‫על כל גבר שהיא שכבה איתו ומה היא צפויה לאכול מחר בערב.‬
‫ואני רוצה שהכול יהיה על שולחני כשנגיע לניו יורק.‬
‫כן, גברתי.‬
‫סוקאר אמר שניחנתי בכישרון.‬
‫גם דאיגו מאמין בזה, רק ש...‬
‫הוא מאמין שמדובר בכישרון להרס.‬
‫מה אם הוא צודק?‬
‫אני חושב שהוכחת עכשיו שהוא טועה.‬
‫נראה לי שנולן לא מוכרח לדעת על זה.‬
‫היית הורג אותו, ‬
‫אחרי שהגנת עליו קודם.‬
‫למה?‬
‫כי את לא היחידה שסובלת מסיוטים.‬
‫ו...‬
‫כי...‬
‫בוקר טוב, התנגדות. כאן אלק טאר מריידר-רדיו, ‬
‫משדר אליכם מראש הקשת.‬
‫יש לי משהו מיוחד בשבילכם.‬
‫היום נשמע כמה תקליטים מהעולם הישן.‬
‫ואני רוצה להקדיש שיר.‬
‫כריסטי, זה בשבילך.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬